- Är ni inte tillräckligt bra dör ni. - Vi är de bästa du någonsin mött.
Arroganta med. Jag gillar det.
Resten får ni när Hood är fast.
- God morgon. - God morgon.
Låt mig se.
Det där ser bra ut.
Tack. Okej. Vi ses.
Vem hade trott att en pajas skulle klä ut sig som en slaktare.
Vad vill ni?
- Vad är det här? Rödbeta? - Det är helt okej kött.
- Har aldrig skadat någon. - Då kan ju du äta det.
- Det är rått. - Ät! Är det!
Du säljer det här. Folk sparar i månader för att kunna köpa lite kött åt barnen.
Och det här är vad du säljer! Skräp från borgens kök?
- Det är vad jag har råd med. - Du ska får råd men annat snart.
Det du säljer förgiftade nästan halva byn Locksley.
Säg inte ett ord.
- Vi kommer på sheriffens order. - Allt finns här.
- Robin är i lagret. - Lagret!
Stanna honom! Snabbt!
- Kloaken? Nej! - Jo!
- Mysigt. Som en svinstia. - Då borde du vara lycklig då.
Det är vad det betyder. En gris i trivs i stian.
Det har jag aldrig förstått. Hur kan någon trivas där.
Översättning | Greedy Översättargruppen
www.UNDERTEXTER.se
Robin Hood S01E06 "The Tax Man Cometh"
Jag är abbedissan...av Rofford. Jag söker sheriffens beskydd.
- Vad har hänt? - Laglösa. I skogen.
Laglösa?
Ta henne till borgen och hämta en läkare. Jag kommer straxt.
Jag bara en fattig bonde. Jag ska till stan och sälja lite getmjölk.
- Du kommer inte tjäna några pengar. - Bara för att hålla grabben vid liv.
Du kommer inte tjäna något alls. Det här är en getabock.
- Jordbruk är inte vad det varit. - Det är en släktklenod.
- Vad är det här? - Det är kronans egendom. Lägg ner det.
- Du pratar fint för att vara bonde. - Låter mer som en skatteindrivare.
Det är inte för sent för oss att gå skilda vägar.
- Det är för sent för dig. - Snälla, jag ber er.
Ursäkta mig, jag fick inte lika mycket tid över som planerat.
- Jag har en gåva till dig. - Du ger mig för många gåvor.
Min mamma sa att om man gjort någon fel ställer det högre krav på vänskapen
fortsätt att ge gåvor tills de accepterar dem. Det är vad jag ska göra med dig.
Snälla. Jag behöver inte gåvor.
Du behöver en make.
Det är inte säker för en ensam kvinna.
Laglösa.
- Jag kan se efter mig själv. - Även pilgrimer.
Vi har en abbedissa i Nottingham, halvdöd. Jag måste se efter henne.
Då ska jag inte sinka dig.
Jag fortsätter att ge.
- Vad har vi här? - Skatteindrivaren.
- Bra. - Nej. Jag är skatteinspektör.
Det är bättre än skatteindrivare. Jag sköter bokföringen.
Hur kan du vara så stolt?
- Det är inte skatt. Det är utplåning. - Jag räknar bara pengarna. Jag dömer ej.
- Vi dömer det. - Det är 1192. Bokföringens tidsålder.
De här markeringarna. De betyder något.
Jag avslöjar inte statshemligheter.
- Du! Släpp ner honom. - Ett gott råd. Var snäll med Lille John.
- Släpp far. Han har ett svagt hjärta. - Din far?
John? Släpp ner gentlemannen.
Vad för statshemligheter?
John?
Låt honom vara!
Vi gillar inte när folk inte säger allt. Berätta, vad är det för statshemlighet?
- Han verkade arg. Vad sa du? - Att vi skulle gifta oss och få barn.
- Du kunde få det sämre. - Jag blir hellre nunna än hans fru.
- När ska det här sluta? För att inte... - För att inte, vad då?
- Nattväktaren, eller vad du kalla dig. - Det är inte jag. De säger nattväktare.
Det är farligt. Det är dumt. Och jag har förbjudit det.
Jag måste göra vad jag kan. De fattiga kan inte försörja sig själv. Barnen...
Jag förbjuder det. Håret var en varning. Nästa gång blir du hängd.
Det är mitt problem.
- Hur kan du vara så självisk? - Der är min nacke.
- Jag är din far. Det är mitt hus. - Du fruktar för din nacke.
- Om du inte kan lyda mig... - Jag kan inte lyda dig.
Då måste du lämna det här huset.
Hur kan jag veta att ni inte dödar oss ändå? Det är inte mycket till avtal.
I verkligheten får man inte alltid som man vill.
- Så originellt. - Men sant.
Skattepengarna för hela norra landet... förvars i borgen i Nottingham.
Prinsen litar på sheriffen. Han har samlat pengarna de senaste tre åren.
Det är sant. Far brukade få göra extra starka lådor den här tiden på året.
Tänker på det jag tror, så burkar prinsens armé skydda försändelsen.
- Men ändock, så skyddar de inte dig? - Jag flyttar dem inte, bara räknar.
Kollar det när det lämnar Nottingham, kollar det när det kommer till London.
- Borgen är svår att komma in i. - Du är rädd.
Ja. Jag har nästan hängts där. Det var inte kul.
Jag vill ha pengarna. Jag vill ha dem innan de skickas till London.
De tror att skatten betalar sig själv. Låter folk arbeta ihjäl sig för dem.
När de har sparat ihop tillräckligt kan de inte ens köpa färskt kött.
- Min vän förlorade nästan sin mor. - Det är inte mitt fel.
Skatter, gillar vi inte!
Vi ger tillbaks pengarna från vilka de stals.
Vart i borgen?
- I valvet. Ni kommer aldrig in dit. - Du har rätt. Vi kommer inte in dit.
Jag är lättad. Även om jag vill se pengarna återlämnade till folket...
Vi kommer inte in. Men du, du gör det.
Hon ledde pilgrimer till Canteburry.
Alla älskar en martyr.
Följet blev rånad och spreds för vinden. Hon har irrat omkring i skogen själv.
- Inget tjänstefolk. Stackars sate. - Jag känner lite sympati.
Gör inte det.
De kallar sig far och mor. Men vi märker inte att de skor sig på vår bekostnad.
De är... parasiter. Klädda som clowner.
Det finns värre saker att klä ut sig till än clowner, ers nåd.
- Det var inte menat till dig. - Det tror jag nog det var.
Ja, för folk som du. Vad ska jag säga?
- Jag är inte ledsen. - Då kan jag inte ge dig förlåtelse.
Där du kommer ifrån måste det vara förödande att höra det. Men här...
Jag har inga intentioner att parasitera på din givmildhet, clown eller ej.
- Jag ska lämna er omedelbart. - Bra. Ha en trevlig resa.
Jag skickade en budbärare till Rofford. Om de laglösa nu inte tog honom.
Jag förmodar att tar mig hem direkt.
Jag har sett till så att du får betalt för din givmildhet.
- Pengar härifrån går till kungens armé. - Kyrkans pengar används till Guds ära.
Som jag trodde. Det är ett heligt krig, men betalas med mina skattemedel.
Jag visste att Nottingham var gudlöst. Men inte så här gudlöst.
Jag vet. Jag borde blivit träffad av blixten.
Stanna på middag. Gratis.
- Är det här ditt kapell? - Ber om ursäkt. Men det är avstängt.
- Vi vet inte säkert att det var Hood. - Abbedissan var rätt så säker på det.
Spelar det någon roll? Anklaga honom ändå. Robin Hood, pilgrimsrånaren.
Nej. Han ska känna sig trygg.
Självsäker. Djärv.
Har du någon plan?
- Jag trivs inte med gudlöshet, som du. - Jag trivs bra med gudlöshet.
Faktiskt, så skulle jag hata att vara gudlöslös.
Jag förnekas tillträde till kapellet och till min Gud. Det är din gud med.
Min Gud har inte användning för det nu.
- Kapellet kan bara användas till en sak. - Inte idag. Det finns två.
Låt mig se vad jag kan göra.
Stannar ni länge, Sir?
Beror på hur mycket pengar ni har som vi ska räkna.
- Är det samma pojke, Fredric? - Cedric.
Jag hämtar er eskort.
Skatten i Guds kapell. Jag älskar ironi.
Bra. Låt damen knäböja inför sin Gud.
- Är det säkert? Om något går fel... - Två vakter till. Hon är bara en nunna.
- Ursäkta om jag inte gör dig sällskap. - Vill du har förlåtelse nu?
Eller var det samvetet som talade?
Jag vet inte. Har jag något samvete?
- Du gillar att munhuggas. - Jag gillar att huggas med annat också.
Du får förlåta mig. För att jag inte ber för din själ.
Jag kan se dig.
Bakom dina abbedissefasoner gömmer sig en stygg lite flicka.
- Rätt så stygg under dina kläder. - Hur vågar du?
Jag tror du gillar att munhuggas. Du gillar nog att hugga med annat med.
- Dörren är låst, knacka när du vill ut. - Låser du in mig?
Hjälp! Någon, hjälp mig!
Håll dig borta från dem, ers nåd. Du hör inte hemma bland sådana.
Din eskort, Sir.
Skattmasen kommer.
- Det var imponerande. Tackar. - Du är skyldig mig en. Kan vi prata?
Nej. Vårt uppdrag.
En minut.
- Vad för uppdrag? - Det får du reda på snart.
- Har du problem? - Till det räcker inte en minut.
Livet, charaderna, gör mig vansinnig. Gisborne är runt mig som en terrier.
Far vill att jag ska gifta mig med honom så ingen annan kommer närmare sheriffen.
Vad det gäller nattväktaren är det inte nog för mig, men för mycket för min far.
Vad jag vill, vem jag är, räknas inte.
Jag är trött på allt. Jag flyttar.
- Vart då? - Jag vet inte.
- Det är inte så smart. - Jag är trött på alla, speciellt män.
- Som säger vad som är smart och inte. - Berätta vad det är du vill då.
Jag vill att någon ska hjälpa mig. Med vad jag vill. Vad jag tycker är smart.
- Jag måste gå. - Självklart. Jag måste också gå.
Vi fortsätter det här samtalet. Jag vill hjälpa dig.
Du behöver inte.
Jag har fattat mitt beslut.
- Marion vill träffa abbedissan. - Varför det?
För att låna en panna. Vad tror du? För att bli nunna.
Verkligen?
- En nunna? - Min far är missnöjd med mig.
- I klostret kan jag lära mig lydnad. - Det finns säkert andra sätt.
Knacka på dörren. Hon är i kapellet. Säg åt vakten att släppa in dig.
Mor?
- Ursäkta intrånget, jag har en fråga. - Tala fort, mitt barn.
- Det är en svår fråga. - Snabbt eller inte alls.
Okej. Jag vill bli novis i din orden.
Kom till min kloster om en månad. Jag ska fundera på det då.
Du är här idag. Tänk på mig nu.
- Du är djärv. Vet du vem jag är? - Förlåt mig, jag är djärv.
- Därför passar jag inte in här. - Ett kloster passar bättre då?
Jag tror jag kan andas ut där.
Jag vill rensa mina tankar. Jag stannar max ett år. Och jag kan betala.
Förlåt mig, det är något med dig... Du är inte en normal novis.
- Du är en onormal abbedissa. - Det är glöd i dig.
- Jag kan behöva någon som dig. - Jag tänker inte bli utnyttjad.
Jag hatar det här.
Gick hon med på det?
Ja.
Jag är förvånad att du inte nämnt det tidigare.
- Borde jag gjort det? - Ja.
Det är gjort nu. Jag åker med henne. Förmodligen i natt.
Jag måste packa mina saker.
Jag trodde vi var vänner.
Och att du, inom tid, skulle överväga...
- Vad? - Giftermål.
- Att du skulle överväga... - Jag är kanske inte giftastypen.
- Du ska bli Kristibrud. - Det var ett svårt beslut, jag erkänner.
Nu har jag gjort min del. Min son? Hur vet jag att han är säker?
- Du ödslar din tid. - Vi har blivit lurade.
De är sant. Skatterna kommer hit varje år. Jag har gjort den här kistan.
Därför var det smart. En liten gnutta sanning gör lögnen svår att upptäcka.
Jag visste att vi inte skulle gjort det här. Jag sa...
Låt mig tänka.
- Vi kommer hängas nu. - Vi ska inte hängas.
- Vad ska vi göra? - Jag har en plan.
- Nej, det har du inte. - Du har rätt. Det har jag inte.
Jag har en plan.
Som jag lovat. Robin Hood i ditt valv.
Hood? Hur? Ers nåd, skatten kom...
Flyttad för tillfället. Det här är Flaxton. Ge honom en puss.
Han är chef, något vi inte skulle klara av.
- Kom så går vi och tittar på dem. - Hur blir det med min betalning då?
- Du har inte levererat än. - Han går ingen stans. Det är bara...
- Jag vill inte vara här vid rättegången. - Rättegången?!
Du ska få betalt. Gisborne ordnar det praktiska. 500 pund.
Vi fick inte göra låsen. De måste vara de bästa. Liksom låsen i borgen.
- Vad betyder det? - Det är gjort av samma låssmed.
Det är ingen mening med att jag ber dig skynda dig va?
Vakter!
Skynda er!
Stopp.
Ingen behöver dö här idag.
Jag tror du vet hur det här slutar.
- Hur mycket betalade ni honom? - Han var förvånansvärt billig.
- Trodde du verkligen på honom? - Nog för att offra hans sons liv?
- Döda honom du. Ingen saknar honom. - Du är motbjudande.
Låt oss avsluta det här. Glöm sheriffen, glöm soldaterna. Bara du och jag.
- Tyvärr, det är inte så smart Gisborne. - Så du är en fegis.
Jag är ingen fegis. Jag litar bara inte på dig. Eller på dem.
- Flytta på dig nu. - Bara en fegis stjäl från pilgrimer.
- Vilka pilgrimer? - Försvarslösa kvinnor. I heliga ordnar.
- Visade du dem nåd? - Flytta på dig. Nu!
- Visste du om det här? - Pilgrimer? Jag har inte rånat dem.
- John? - Nej.
- Abbedissan av Rofford lever dock. - Aldrig hört talas om.
Men han dör om du inte släpper ner porten.
Nu!
Skattmasen är ingen skattmas. Pilgrimer jag inte sett. Vi har båda blivit lurade.
Efter dem!
Nej!
Abbedissan...
Hon var inte abbedissan av Rofford.
- Du ser ut som en pojke. - Du ser ut som en flicka.
- Min far är skadad. - Vad ska du göra? Gråta?
- Skulle du inte göra det då? - Han dödades av er engelsmän.
- Då vet du hur jag känner mig. - Jag fördes hit till landet som slav.
Bunden som ett djur.
På vägen lärde jag min alla sätt att prata mig ur det
- Så bespara mig det. - Man måste ju försöka.
- Vi har blivit lurade. - Han är ingen skattmas.
- Sheriffen blev lurad också. - Hur vet vi det egentligen?
En del av sanningen.
Pengarna. Det om skattepengarna var sann.
Någon som skatteinspektören skulle inte nöja sig med belöningen för oss.
Inte när han kan få alla skattepengar från hela norra England.
Djaq, gå tillbaks, släpp honom fri, och låt honom fly.
Sen följer vi efter honom. Har jag rätt leder han oss till några rika tjuvar.
Behövs inte. Titta.
Smart rackare.
Det är konstigt. Som ett cirkusnummer.
Det är ju hemskt.
Tre grupper. Växlande. Spring tyst.
- Du ska verkligen ge dig av. - Har ska till abbedissan av Rofford.
- Vad kan jag göra för att du ska stanna? - Det är för sent.
Jag träffade abbedissan i borgen.
Det kan väl aldrig vara för sent mellan far och dotter? Vad kan jag göra?
Stödja mig. Som nattväktaren. Jag vill göra mer, inte mindre.
Skydda mig från Gisborne. Acceptera mig. Dotter du har. Inte dotter du ville ha.
- Om jag inte kan göra det? - Då följer jag med abbedissan.
- Är det dina villkor? - Det är mina villkor. Jag är ledsen.
Nattväktaren kan få oss båda hängda.
Hej då.
Vänta. Om du känner så starkt...
- Kommer du stödja mig? - Jag har inget val.
Då stannar jag.
Gisborne kom för att träffa dig. Alldeles nyss. Jag skickade iväg honom.
- Han kommer tillbaks. - Vi kommer vara starka.
Välkommen tillbaks, pojk.
Gick allt som det skulle?
Nej.
Allt gick som planerat. Du behöver aldrig mera jobba.
Kom. Sitt bredvid dina pensionspengar.
- Inte pensionering riktigt än. - Du ska ju vara död.
- Hur lyckade du fly? - Ryckte på axeln.
- Jag sa ju åt dig. Kolla alltid ryggen. - Vi har inte tagit något från er.
- Vi var aldrig ute efter er. - Nej, vi var bara betet.
Ni kommer över det. Ni kunde lika gärna varit skattmasar. Ni gör samma sak.
- Ska du säga. Ni är också laglösa. - För att lagen i sig är laglös.
- England ruttnar från toppen och ner. - Varför stannar du då?
Vi ska till Holland. Leva som adel. Varför följer du inte med oss?
Du skulle bli en bra kombination.
Det finns fler dumbommar som sheriffen. Det är vår uppgift att lura dem.
- De är giriga. Därför är de lättlurade. - Slå följe med oss.
Med vår strategi och din anmärkningsvärda talang...
Du skulle bli så annorlunda. Glöm de andra, bara du och jag.
- Vad sysslar han med? - Ser du vad jag får stå ut med?
Vad säger du?
Jag säger...
Lille John?
Vad?
Ni är svin. Eller i alla fall i leran.
- Du ska se att de inte är i leran. - Vad mer har vi här då?
Han hade inte velat haft det här som pension.
Smutsiga pengar.
- Jag är glad att se dig här. - Nu har du sagt det. Ursäkta mig.
När du sa att du skulle till Rofford måste jag erkänna att jag blev sårad.
Har jag någonsin antytt att du kan bli sårad?
Jag vill gärna ha den rätten och jag är glad att jag fortfarande har chansen.
Abbedissan, hon var en bedragare.
Ursäkta?
Jag kom hit direkt. Jag berättade för din far. Har han inte sagt något?
Nej. Jag tror kanske att han var snäll mot mig.
Det finns andra som också vill vara snäll mot dig.
Om du bara lät dem.
- Jag skulle ha stoppat honom. - Han berättade för mig.
- Det spelar ingen roll. - Jo. Jag hade ingenstans att ta vägen.
Du behövde inte gå med på mina krav.
Jag insåg att dottern jag har är dottern jag velat ha.
God morgon.
Jag har ett förslag. Nästa gång, ta köttet till byn Locksley.
...ta det till byn Wadderlog. ...ta det till byn Clun.
- Vad försöker du göra? Föda världen? - Ge mig inga idéer.
Ett förslag till dig. Nästa gång, ta köttet till byn Nettleston.
Jag betalar överpris. Jag betalar i förskott. För i år och nästa.
Vet du vem jag är? Jag är Robin Hood. Gör mig inte besviken.
Översättning. Greedy Översättargruppen.